"Vi kan ikke gøre mere for dig nu." Det ønsker kirurgen ikke at sige.
Otte kirurger kalder den inoperabel.
Selv tumorspecialisterne på Cleveland Clinic.
Vi hader at give op, så vi gør alt for at slippe for det.
- Hvad? - Plat og krone om vi skal operere.
Du er tosset.
Så fornemmer jeg, hvad jeg ønsker, det skal være. Kom nu.
Når kirurger får håbløse sager, anstrenger de sig bare mere.
Øv, det blev forkert.
- Står der "Gag Zola"? - Nej, "Yay, Zola".
- Er det normale ikke "tillykke"? - Der var ikke plads.
- Hvem brugte min deodorant op? - Mig. Jeg svedte sådan i går.
- Hun er ikke min. - Kaffe!
- Der er ikke mere. - Jeg har næsten lige købt kaffe.
- Og ingen juice. - Er du stadig her?
Jeg skulle gå, men så så jeg de nuttede kinder.
Vi rører hende ikke, for vi ved ikke, om hænderne er rene.
Jeg skal møde Owen. Festen er kl. 20.
- Jeg går om 20 minutter. Skal vi...? - Ja.
- Vi bør flytte. - Synes du?
- Jeg klippede lidt mere af i dag. - Det er lækkert. Se.
- Jeg vil også være så lækker. - Det bliver i morgen.
Og vi ses til Zolas fest i aften.
- Jeg elsker dig. - Vi ses.
- "Vi ses"? - "Jeg elsker også dig", siger man.
Vi har kun datet i tre måneder. Det er for tidligt.
Typisk Mark. Lexie og Jackson gjorde det forbi. Nu tvivler han på Julia.
Du og Lexie finder ikke sammen. Det skib er sejlet.
- Det handler ikke om Lexie. - Jeg afleverer Sofia i børnehaven.
Hej, min ven.
- Jeg elsker dig. - Hej. Jeg elsker også dig!
- Godmorgen, dr. Webber. - Godmorgen.
- Dr. Bailey. - Tillykke. Det er en stor dag.
- Men intet postyr for min skyld, vel? - Nej da.
- Men noget gør I da, ikke? - Jo.
Det bliver jo min operation nr. 10.000. Det er mange.
Vi har møderummet. Fotografen fra hospitalsbladet kommer.
Du får din yndlingskage, chokolade med smøreost. Den er enorm.
Imponerede kolleger holder taler, og vi skåler i mousserende cider.
Og vi har et banner: "Tillykke med 10.000 operationer!!!"
Med tre udråbstegn. Og der er konfetti.
- Er du tilfreds? - Ja.
Men konfettien kan jo lande i kagen.
- Sid ned, Grey. - Jeg opererer sjældent nu.
Men nu er Zolas pasning i orden, så jeg er klar.
Handlede det ikke om det?
- Du har ikke valgt et speciale. - Nej...
Det er en stor beslutning, og jeg har tænkt over det.
Du forlod neurologi. Du er den eneste fra jeres årgang uden en plan.
- Du går under. - Næppe.
Almen kirurgi? Du hjalp Bailey med diabetesstudiet.
Webber var din mentor, og din mor var en fremragende almen kirurg.
Med den arv er du nok et naturtalent.
- Hvordan kunne du være så hurtig? - Det var mest held.
- Nej, du styrede. Det var utroligt. - Dr. Altman...
- Det er lasagne. - Og spinattærte.
Hvor er det sødt af jer. Tak. Det betyder meget for mig.
Mere enkemad. "Din mand er død. Spis nu." Det er så sært.
Jeg stiller dem hen til de andre.
- Hvordan gik operationen? - Vi ses på skadestuen.
- Godt, at hun ikke er vred... - Hun har travlt.
Hun opererede lige en hjerteklap. Hun satte 25 sting på ti sekunder.
- Hvornår sov du sidst? - Jeg fik en god lur.
Jeg har udført otte indgreb på 72 timer.
Teddys grænseløse sorg er fantastisk for mig.
- Er der et traume på vej? - Gå hjem og sov.
- Et traume! - Nej, Cristina. Gå hjem og sov.
- De tilkaldte mig. Patienten er min. - Nej, jeg overtager.
- Hvad er der sket? - Stop. Jeg var ved ambulancen.
- Fortæl. - Mand på 32, røg ind i et jernstakit.
- Hjertet blev spiddet på en stang. - Han er min patient!
- Jeg kan fjerne den via torakoskopi. - Så dør han, for du kan intet se.
- Så kan vi jo bruge video. - Er du nu ekspert?
Stop så! McQueen har vagten, så han får den. Karev assisterer.
Altman, du har fri i dag. Gå hjem og hvil dig.
- Dr. Altman er mere erfaren. - I har begge arbejdet i to døgn.
Det handler om sikkerhed. Lad så patienten være.
Dr. Altman.
Sov godt.
- Neuroblastom er sjælden hos... - Ja, det ses mest hos mindre børn.
Store dele af rygsøjlen er ramt. Han kan blive lam.
Men han dør om tre måneder, hvis du ikke opererer.
Jeg kender risikoen. Kirurgen i Boston sagde, det var som en bombe.
Og ham i Chicago talte om at tætne en læk med tyggegummi.
Du er den 9. kirurg, jeg taler med. Vil du sige noget andet?
Eller skal jeg finde et andet sted til mit barn?
Chancen for succes er kun fem procent. Den kan være mindre.
Hvis du går med til det, så vil jeg prøve.
- Skal vi fortælle Wes det? - Vent, der er noget andet.
Han ved ikke, at han har en tumor. Han er 11 år og umoden.
Han bliver bare trist, hvis han ved, han skal dø.
Hvad tror han, at han er her for?
For ondt i ryggen. Meget ondt i ryggen.
Hunt foreslår, at jeg vælger almen kirurgi som speciale.
- Fint. Ellis Greys efterfølger. - Nej, jeg tøver. Der er mange...
Hold nu op. Du har arvet talentet. Det er det eneste fornuftige.
Karen og Marcy. Det er dr. Bailey og dr. Grey.
- De udfører levertransplantationen. - Godt at møde jer.
Nålen gør ondt. Kan det være en infektion?
Jeg går glip af familiens ferie. Jeg vil ikke dø af bakterier.
- Du skal ikke dø. Jeg har nyresvigt. - Alt ser normalt ud.
Undskyld, jeg er bare nervøs. Jeg er aldrig blevet opereret før.
Når ens søster beder en om at redde hendes liv, siger man ja.
- Det er heldigt, du er min søster. - Ja, meget.
Prøverne er fine, så vi opererer snart. Slap nu lidt af.
Slappe af på et hospital? Det er nemmere på en strand.
- Jeg erstatter jo rejsen. - Bare jeg ikke dør.
- Du kan ikke erstatte mit liv. - Tak, Marcy.
- Jeg kan ikke takke dig nok. - Det var så lidt.
Fort Ticonderoga er nok bedst. Også bedre end Gettysburg og Alamo.
- Gør det ondt her? - Ja, lidt.
Fortet var meget vigtigt. Flere hære erobrede jorden på nogle få år.
- Han er tosset med slagmarker. - Det kan jeg høre. Slap af.
Jeg har det efter min far. Han er død.
- Vi har været på 18 slagmarker. - Han undervises hjemme pga. ryggen.
Det er sjovt at opleve nye ting. I næste uge skal vi se Pearl Harbor.
- Så kan mor også solbade. - Måske må vi udsætte Hawaii.
Dr. Shepherd vil prøve at kurere din ryg.
- Så jeg ikke har ondt mere? - Det er tanken.
- Ortopædi? Med Callie som mentor. - Knogler?
- Traume? - Ikke mere af det.
Så vælg dog noget. Det er en vigtig beslutning.
- Hjertet er så stort som en fodbold! - Han blev spiddet.
Rolig, Yang. Jeg sender operationsbillederne.
- Er det for sent at tage kardiologi? - Ja, det er mit.
- Du skal ikke gøre det. - Jeg vil.
- Han er chefkirurgen. - Hjertet er så stort som en fodbold.
Nu går han!
Godt. Gå... gå nu!
Mrs Vanderberg, jeg hedder dr. Yang. Det gør mig ondt med din mand.
- Er du en af hans læger? - Nej, men jeg kender sagen.
Jeg ville bare sige, at alle gør deres bedste for ham.
- Det er meget venligt... - Han får nok fremragende kirurger.
- Dr. Altman er bestemt den bedste. - Nej, det navn har jeg ikke hørt.
De sagde noget om en dr. McQueen. Er han også dygtig?
Dr. McQueen?
Ja, ja... han er god nok.
- "God nok"? - Han er en erfaren kirurg.
Men han er ikke overlæge på afdelingen. Det er dr. Altman.
Med tanke på de omfattende skader
så formodede jeg, at hun fik sagen.
Men du kan nok være helt rolig.
Dr. Altman var nok ikke ledig. Hun har meget at se til.
Hun redder liv...
Svømmede du med delfiner? Kaylee svømmede med delfiner.
Nå, nu skal mor redde moster Karens liv.
Farvel, min ven. Jeg elsker også dig.
Jeg risikerer mit liv. Det er ikke som at køre en til lufthavnen.
Efter det her beder jeg dig aldrig mere om et lift eller noget andet.
- Hvad mener du? - Vi tager en prøve.
Du vil hovere over den her lever, til vi dør. Ligesom over alt andet.
- Jeg er snart færdig. - Som pengene, du har fået af mig?
Eller jobbet, jeg skaffede dig, og du blev fyret fra?
- Og jeg har aldrig bedt dig om noget! - Kun at jeg altid kryber for dig.
Behold den åndssvage lever!
Jeg har intet job og ingen børn. Du vandt.
Drop transplantationen. Tag til Maui, svøm med delfinerne...
- Hvor gør det ondt, Karen? - Det sker altid, når jeg vinder.
- Jeg har faktisk leversvigt. - Og hun overspiller altid.
Hent blodplasma og oktreotid.
Du har esofagusblødninger. Det er symptom på leversvigt.
Du skal snart opereres. Bevar nu roen indtil da.
Jeg vil ikke længere have operationen.
- Jeg vil vente på en ny lever. - Med de symptomer kan vi ikke vente.
- Karen, du kan dø. Vær ikke dum. - Hold nu mund.
- Fint, jeg tager hendes lever. - Åh, tak. Du udsætter os for en del.
Jeg ringer til Harry og ungerne. De bliver glade for, du valgte livet.
Er alt i orden?
Sådan.
Er tumoren vokset yderligere?
- Hvad sagde du? - Jeg ved, hvad jeg fejler.
- Jeg hørte lægerne det andet sted. - Ved din mor, at du ved det?
- Nej, hun bliver bare ulykkelig. - Hun er din mor. Hun skal vide det.
Hun græder på toilettet. Hun græder om aftenen.
Hun græder om morgenen, når hun tror, jeg sover. Hun græder hele tiden.
Det eneste, der trøster hende, er, at jeg ikke ved det.
Du må ikke fortælle hende det. Hvis jeg er glad, så er hun glad.
- Jeg lover, at jeg ikke siger noget. - Og du lyver ikke?
Jeg lyver ikke.
Tror du, at jeg skal dø?
Jeg har arbejdet med dr. Shepherd længe. Din mor har valgt godt.
Han er den bedste.
Det har veranda og garage. Men det her har trægulv og vaskemaskine.
- Vil du flytte? - Ja, Meredith og Derek har en baby.
Jeg vil også flytte. Zola ødelægger det lidt. Alle piger vil have børn.
- Nej, jeg vil slippe for dig. - Så os to. Glem dydsmønsteret.
- Nej, hun laver mad og gør rent. - Hvad...?
Jeg skal have mad til Zolas fest. Jeg når ikke at købe ind.
- Må jeg tage af Teddys enkemad? - Gerne. Tag den her kalkun med.
- Må du endelig operere? - Rend mig i røven.
- Vælg proktologi. Alt om numsen. - Bliv almen kirurg som din mor.
Og det er god PR. Navnet Grey står for kvalitet.
- Nej, store forgængere er svære. - Sagde Harper Averys barnebarn.
- "Hej, Julia." - Hun er dig, og du er Julia.
"Vi har haft det skønt, og jeg vil sige, at jeg elsker dig."
- Hold jer fra mit forhold. - Og det kommer fra dig...
- Hun er jo kvik, smuk og sjov. - Og ikke sur. Vi kan være naboer.
- Vores datter får støtte af mange... - Du elsker hende, så sig det.
- Hvem elsker du? Julia? - Hej. Alt vel?
Jeg har det fint, tak. Hvad er det med Julia?
- Gik han, fordi jeg sagde noget? - Nej. Han er bare sær som sædvanlig.
- Smil lidt! - Jeg har maske på. Det kan ikke ses.
- Jo, smilet ses i øjnene. - Tag nu bare det billede.
Ud med jer, alle sammen. Fortsæt arbejdet.
Kepner, se lige, hvad det er.
- Nogen søger dig i venteværelset. - Midt i operation nr. 10.000?
- Skal jeg sende...? - Gå derhen, Kepner.
Så er det gjort. Hvorfor er du stadig her, Cristina?
- Jeg vil se Derek operere. - Du skal sove.
At se på neurokirurgi er som at sove.
- Er du vred over det med McQueen? - Det sagde jeg ikke.
- Og Teddy...? - Owen.
Jeg ved, du ikke vil tale om det. Hvordan løser jeg det med hende?
Hendes mand er død. Hun vil hævne sig, og du må tage imod.
Ja, men...
Jeg taler med dig, men jeg burde tale med hende.
- Ses vi til festen? - Ja.
- Hvem tilkaldte dr. Webber? - Derhenne.
- Mrs Webber? - Hvor er min mand? Ved du det?
Hun stod på gaden. Hun ville herhen. Vi er deres naboer.
- Hvor er han? Find ham til mig nu. - Ja... bliv her et øjeblik.
- Venter du, til jeg har fundet ham? - Jeg prøver, men hun er stædig.
Mit kontor er på tredje etage. Vil du...?
Mrs Webber?
Åh, nej... nej, nej!
Der er du jo, mrs Webber.
Jeg forstår det ikke... Hvor er Richards ting?
Det må være forvirrende. Richard havde kontor her før...
- Er han væk? Har han forladt mig? - Nej da.
- Han udfører operation nr. 10.000. - Han har altid villet forlade mig.
Og nu har han gjort det. Han har aldrig elsket mig!
Alt handlede om hende. Og nu er han væk.
Og han sagde ingenting. Han forsvandt bare.
Mrs Webber, prøv at bevare roen.
Jeg klarer mig ikke alene. Du må ikke forlade mig.
Richard, jeg kan ikke klare det.
Lav et tværgående snit i parenkymet. Pas på med sugningen.
God teknik. Du har arvet din mors talent.
- Jeg har ikke valgt speciale endnu. - Nå...? Neurologi? Kardiologi?
Vil du spilde dit talent på et lille forudsigeligt organ resten af livet?
Jeg vil hellere gå fra lever til bugspytkirtel, til mave, til tarme...
For så kan alt muligt støde til.
Der er intet i vejen med at vide alt om ét organ.
Og det er ikke forkert at spille femteviolin i et orkester.
Men det er meget sjovere at være dirigenten.
Nu skal den hen til chefen.
- Venter de? - Ja, men du kan få lidt mere tid.
Nej, vi er klar.
Wes, sluk computeren.
Du skal nok klare det. Og lægerne passer godt på dig.
- Græd ikke, mor. - Jeg græder jo, når du sover ude.
Stop nu. Dr. Shepherd er den bedste.
Du har ret, som sædvanlig. Giv mig et knus.
Så du er her endnu...
Du vil ikke snakke, men det her har varet for længe.
Jeg forstår godt hvorfor, eller jeg vil gerne forstå det.
- Kan vi ikke tale sammen? - Ikke lige nu.
- Teddy... - Lad være.
Tumoren ligger rundt om flere kar, end vi så på billederne.
Hvad siger du, dr. Grey? Skal vi tage T4 først?
Ja, det er nok bedst. Vi kan ikke komme ind prævertebralt.
Fortæl, hvad vi gør skridt for skridt.
Ved T3 tager vi aorta proksimalt og frilægger de store kar.
Vi bevarer radikulære grene, især Adamkiewicz-arterien.
Så bliver han lam. Hvis vi ikke får tumoren, er operationen nyttesløs.
Nemlig. Så går vi ind lateralt i stedet...?
- Spørger du, eller siger du det? - Jeg siger det.
Vi kan mobilisere de store kar og nå tumoren fra begge sider.
Sug her.
Jeg har syet levervenen, og jeg rekonstruerer portvenen.
- Han forlod mig. Han arbejder altid! - Nej, der er han. Se.
Han er altid sammen med hende. Sig, at hun skal gå. Han er min mand!
- Richard! - Dr. Webber!
Richard, hvorfor gør du det mod mig?
- Adele? - Du sagde, I ikke arbejdede sammen.
- Undskyld, hvad skulle jeg gøre? - Ellis, lad ham være!
- Dr. Webber, skal jeg...? - Nej, sluk den ikke.
- Adele, hun er ikke Ellis. - Hvilken kvinde splitter et ægtepar?
- Ellis, hvad er du for en kvinde? - Jeg beklager.
- Jeg går ud. - Nej, der er brug for dig her.
Du skal ikke stå der med min mand.
- Richard, bed hende om at gå! - Adele, jeg er her.
Sig noget, der beroliger hende. Et fint minde. Det hjalp min mor.
Richard? Richard... Richard!
Kom nu, Richard.
Richard.
Richard...
Det er vores bryllupsdag. Du er den smukkeste brud, jeg har set.
Og vores første dans var "My Funny Valentine".
Vi giftede os jo på valentinsdag.
Glædelig valentinsdag, min skat.
- Jeg elsker dig. - Jeg elsker også dig.
Bed Bailey om at aflyse festen.
- Fjern tumoren, og lav en myelotomi. - Så dør han igen.
- Vi frilægger aorta... - Han dør.
Vi tager en radikulær vene...
- Han dør igen. - Hold op med at sige det.
Vi lovede ham at prøve. Du prøver jo ikke.
Han dør af operationen. Vi må stoppe.
Nej. Du giver bare op.
Det er forkert. Chancen er fem procent...
Chancen er ikke fem procent længere. Gelfoam, tak.
Nej! Han ved, at han har en tumor. Han har vidst det hele tiden.
Jeg fortalte ham, at du er den bedste.
- Kom nu, Derek... - Forlad straks operationsstuen.
Så syr vi sammen.
- Er der ingen fest? - Den er aflyst. Tag lidt kage.
- Karev, er du gået fra McQueen? - Altman og Yang overtog.
Hvad?
Jeg kan jo tage fejl.
- Du må fortælle det. - Han vidste det jo.
Nej, at vi ikke opererede. Moderen siger det ikke.
Hun vil sige, at det hele gik fint
og han vil tro, at vi opererede ham, så han ikke skal dø om tre måneder.
- Du må fortælle ham det. - Hun er forælderen. Hun bestemmer.
Så, nej. Vi fortæller ham ikke noget.
Nu begynder det at ligne et hjerte. Gør det ikke?
- Hvad laver du? - McQueen var ukvalificeret.
- Jeg udtrykte mig tydeligt. - Men jeg er overlægen. Sæt sutur.
- Her? - Ja, men tættere på klemmen.
- Du burde have sagt det. - Det nåede vi ikke.
Dr. Yang og jeg talte sammen lige før indgrebet. Og vi talte sammen...
- Da planlagde vi det ikke. - Jeg tror, at du lyver.
Det her er ret indviklet. Kan vi tale sammen senere?
- Tager vi en intraoperativ ultralyd? - Ja.
Kom hen til mig, når I er færdige.
Så du, hvordan åren i hans pande pumpede...
Operationen var ikke så svær, som de troede.
Og det er jo godt, for så kan vi tage til Hawaii.
Nu er du færdig.
Ingen operationer eller lægebesøg. Nu skal vi være sammen.
Måske kan vi tage en rejse til. Til Normandiet. Lyder det ikke sjovt?
- Du gjorde det ikke. - Hvad?
Du sagde, jeg skulle være her nogle uger efter operationen.
Ja, det sagde jeg. Men af og til bliver det anderledes, når vi åbner.
Det er derfor, du må komme hjem.
Og det er jo godt. Det skal nok gå alt sammen.
Du får det fint. Du skal ikke være bekymret, det lover jeg.
Du skal også nok klare dig. Du skal ikke være bekymret for mig.
Jeg kommer jo op til far i himlen.
- Hvordan gik det? - Fint. Nu har du en fungerende lever.
- Gudskelov. - Tak ikke Gud. Tak mig.
Jeg kan aldrig gå i bikini igen. Arret er hæsligt.
Jeg har takket dig, Marcy. Millioner af gange.
- Stille. Ikke en gang til. - Men det er ikke nok.
- Du fatter det ikke. Så jeg nægter. - Hvabehar?
Jeg nægter at takke dig mere. Du skal ikke hovere over din godhed.
- Undtagen til thanksgiving. - Forsigtig.
Og da vil jeg takke dig. Men hvis du ikke følger mine regler...
- Er der regler? - Ja.
Så vil jeg fortælle ting om dig, som jeg har holdt mund med.
Du mistede formuer på den makeup-svindel.
- Det angår ikke dig! - Du sms'er til eksen, når du er fuld.
- Det vover du ikke. - Jo, så hold mund om min lever.
- Min lever er død for dig! - Ja, din lever er død for mig.
- Og pengene, du skylder mig? - Ingen snak nu.
- Men hun... - Der er timeout. Især for dig.
- Ikke mere snak. - Du kan ikke tale sådan til mig.
Det her er jo...
Tilstanden er alvorlig, så jeg bliver her i nat.
- Nej, jeg bliver her i nat. - Vil du?
- Overlægen? - Det gør jeg gerne.
- Jeg kan også være her. - Du er Zolas gudmor. Du skal gå.
Jeg vil bare spise enkemad og have ondt af mig selv.
- Gå så med dig. - Fint.
Tillykke med fødselsdagen.
- Hej, søde ven. - Du er vist lige vågnet.
Du er så nuttet. Sikke en fin sløjfe.
- Du kom. - Ja. Adele bad mig om at fejre Zola.
- Har hun det bedre? - Sygeplejersken er der. Hun sover.
Og det er til æresgæsten. Hvordan har frøken Zola det?
Du er en rigtig sød fødselsdagspige.
- Giv mig 800 dollar. - Hvis du køber ind, så spiser jeg.
Det er depositummet. Vi går glip af et fedt sted, hvis vi ikke betaler.
- Vil du nu bo sammen med mig? - Nej, du er klam og ulækker.
Ændrer du dig ikke, bliver du en ensom gammel mand med syfilis.
Hun mener, at det vil glæde hende, hvis vi bor sammen.
Fedt.
- Var den fine lejlighed for dyr? - Trægulve og vaskemaskine.
Jeg ved bare, hvad jeg vil have.
- Tilgiver hun os? - Hun kan ikke huske det.
- Men vi skal tage billeder. - Ja da. Sådan...
Tillykke med fødselsdagen.
- Tillykke med nr. 10.000, dr. Webber. - Er den til mig? Nej...
Det er ikke ofte, man kan fejre operation nr. 10.000.
Tak.
Zola elskede kjolen, I gav hende.
Sofia elskede den også. Mark?
- Den var sød. - Jeg har bare god smag.
- Jeg henter mere. Hvem vil have? - Et glas rødvin ville være skønt.
I må holde op. Det er jer to, der elsker hende.
- I vil jo nærmest have hendes børn. - I ville få de smukkeste børn.
Men jeg er ikke klar. Hun er skøn. Jeg er glad for, I kan lide hinanden.
Jeg pressede Addison, og jeg fik Lexie til at spille farmor!
- Det skal ikke gentages. - Hold da op. Det er meget voksent.
Ved du, hvad Cristina gjorde i dag? Jeg opererede et kæmpe hjerte...
Nej, det var så stort. Det var lige så stort som en bamse.
- Håbløse sager er aldrig sjove. - De skal ikke være sjove.
- Bare ikke som i dag. - Vi slår plat eller krone.
Krone, du fortsætter med håbløse sager. Plat, du tager de sjove.
- Jeg fortsætter da. - Godt.
Kom, så går vi ind til festen.
- Jeg ved, at du er vred. Undskyld. - Men er du nu ked af det?
- Teddy kom ikke hen til mig bagefter. - Hun er træt.
Det tror jeg gerne.
Du skal ikke arbejde med hende mere. Du er hendes sutteklud, så vi ser...
- Nej! - Det er ulempen...
- Jeg sagde faktisk "nej"! - Du bør nærmere sige "tak".
Jeg kunne jo have fyret jer begge to.
- Du fatter ikke det her. - Jo, jeg gør.
Du lod mig operere hendes mand, og nu er han død.
Hun får det, hun vil have. Hvad hun end vil have af mig.
- Herligt. Du valgte almen kirurgi. - Jeg er ikke sikker længere.
- Det giver jo mening med tanke på... - Min mor. Ja.
Alle siger, at det er naturligt, men jeg vil ikke blive som min mor.
Meredith. Alt det, du har gjort i dag...
Festen for din datter... Du hjalp mig under operationen...
Hold op med at tro, at du ligner din mor.
Jeg kendte hende. Og du ligner overhovedet ikke din mor.
Du har en gave. Spild den ikke.
- Det var en umulig situation. - Ja, og du bestemte.
Du fik mig til at operere Henry og til at lyve for Teddy, som du gjorde.
Som chef må du tage konsekvenserne.
- Du kan ikke acceptere din straf. - Du bør jo ikke straffe mig.
Det er ikke min skyld, at Teddy hader dig. Giv ikke mig skylden.
Intet af det er min skyld. Det handler om dig.
Det har altid handlet om, hvad du vil.
Vi lever, som du vil. Du får hele tiden det, du vil have.
Hvornår kaster man håndklædet i ringen og indser, det er håbløst?
- Husker du din første operation? - Ja.
Det var tredje turnusår, så jeg måtte lede operationen. En galdeblære...
- Du gør bare, som du vil! - Indimellem bliver det for meget.
Det var en eneste operation.
Det var ikke en operation. Det handler om de valg, vi foretager.
Det var ikke det liv, jeg ønskede. Det er ikke en operation.
Vi orker ikke at kæmpe længere, så vi giver op.
Handler det om det igen?
Ja. Jeg er vanvittig, fordi jeg vil tale om det igen...
Ja. Ja, det var en rædsom situation.
Men det er forbi. Kan vi ikke glemme det?
Du dræbte vores barn. Det glemmer man aldrig.
Så er det, at det hårde slid begynder.
Man skal føle håbet, selv om det virker helt håbløst.